Aiemmin tapahtunutta...
Koko maailman voimakkain velho on jumissa puun sisällä.
- Saammeko hänet pois? - Merlin ei erehdy.
Jos ruusussa on terälehtiä, Hirviö elää.
Olen Pimeä olento. Voimme olla yhdessä.
Heidän auttamisensa voi olla ainoa keino saada tikari.
Merlinin tornissa on jotain, millä saamme hänet pois.
Voit tehdä aseesta taas kokonaisen ja tukahduttaa valon.
Tuottomme on laskenut. Vilkas on puu, mutta tuottoa pitää silti tulla.
- Hän tuottaa happea. - Hei, pysytään keskittyneinä.
Niin, kukaan ei halua ikäviä yllätyksiä.
Sinä et saa yhtään tomua.
Tulin tänään hakemaan jotain muuta. Jotain terävää.
Minun kirveeni.
Lystikäs, olen oppinut Pimeänä olentona jotain:
jos nimesi lukee jossain, pidä siitä kiinni.
OLIPA KERRAN
- Noitamyrkky voisi vapauttaa Merlinin. - Nimet ovat himmeitä.
Unohda loitsunpurku. Tämä ei ole lumous.
Oletko varma?
Jos olen oikeassa, hän voi olla vain muuttunut puuksi.
Se selviää näytteellä.
Jos katkaisemme oksan ja siitä tuleekin sormi, kuka itkee?
Antakaa joku nyt noitamyrkkyä.
Enkö vapauttaisi häntä vain heiluttamalla nenääni?
Et!
Taikasi on nyt pimeää. Se ei ole sen arvoista.
Jatkan Pelastajan esittämistä, ja me hoidamme tämän yhdessä.
Regina on oikeassa, Emma.
Joku sanoi, että nainen on oikeassa. Se on aina varma veto.
- Miten edistytte, rouva Pelastaja? - Edistyn. Hitaasti mutta varmasti.
On loistavaa, että meillä on Merlinin omat kirjat.
Tämä on kuin puhuisi itse mestarin kanssa.
- Entä, jos voisimmekin puhua hänelle? - Mitä?
Niin! Toisinaan olet nero.
Niin. Jos puhumme hänelle, hän voi kertoa, miten vapauttaa hänet.
- Sieni. - Myrkkysieni. Kuolettavaa myrkkyä.
Hyödyllistä rajojen yli kommunikoinnissa loitsujen läpi.
Tämän nimi on punakruunu.
Tiedän tuon nimen.
Sitä kasvaa Brocéliandessa, Ikuisen yön metsässä.
- Se on varmasti satua. - Meistä sanotaan samaa.
Sinne on puolen päivän matka. Taikavoimat suojelevat sitä.
- Odotetaan lisätietoja. - Minua ei tarvita täällä.
Se on mahdollisuus, ja tartun siihen.
Seis!
Teidän majesteettinne, älkää estelkö minua.
En koskaan. Ehdottaisin vain, että tulen mukaan auttamaan.
Tule hakemaan varusteita. Lähdetään matkaan veljinä.
KUUSI VIIKKOA MYÖHEMMIN
Kysymysmerkki on käsialaani. Merkitsin sivun Camelotissa.
En tiedä, onko tämä oikea vastaus, mutta kirjat ovat sieltä.
Taisimme etsiä tästä vastauksia.
Meitä on sorrettu!
- Mikä hätänä? - Mikäköhän? Pentusi!
Hän vel kirveeni.
Kääpiöt ovat sinun osastoasi. Jatkan tätä.
- Mitä meidän pitäisi tehdä? - Auttakaa.
Hän on tyttäresi. Tee silti jotain, tai me teemme.
- Älä satuta häntä. - Eivät he voisikaan.
Silläkö vain on väliä? Älä ole pelästynyt vanhempi, vaan seriffi!
Yritän hankkia kirveen takaisin. Kiitos tiedosta.
Taas yksi loukkaus, joka meidän pitäisi vain niellä... Toistaiseksi.
- Mihin hän tarvitsee kirvestä? - En tiedä.
Mitä hän tekee kirveellä? Mihin hänen voimansa eivät riittäisi?
- Toivon, että hän puhuisi meille. - Niin minäkin.
Pahinta on, ettemme voi pelastaa häntä.
Vielä. Me yritämme.
- Miten? Mitä minä teen? - Olet johtaja.
- Kukaan ei seuraa minua. - Älä mieti kääpiöitä.
Olen huolissani Emman takia. Tämä on syytäni.
- Hän päätti pelastaa kaikki. - Minun olisi pitänyt estää häntä.
Olen hänen isänsä, ja nyt olen...
Olen halvaantunut.
En voi tehdä mitään kenenkään eteen.
Teet jotain. Autat väkeämme parhaasi mukaan.
Sehän tässä onkin ongelmana.
Hei... Olet kaikissa maailmoissa minun sankarini.
- Muistathan sen? - Tietenkin.
Mene.
Minä hoidan tämän.
- Huomenta, seriffi. - Majesteetti. Miten voin auttaa?
En ole löytänyt Excaliburia, mutta asiani on paljon kiireisempi.
- Pyhäinjäännöslipas on ryövätty. - Mikä?
Pyöreän pöydän ritarien keräämät pyhäinjäännökset ovat arvokkaita.
Iipas löytyi täältä lähes tyhjänä.
- Se oli arvokas... - Sisällä oli taikapapu.
Papu voi viedä kansani kotiin hetkessä.
Aion löytää sen, vaikka saisin penkoa kaikki kodit.
Teidän ei tarvitse toimia yksin. Järjestän teidät Camelotiin.
Kiitos.
Kääpiön kirves! Luova tapa epäonnistua.
- Nämä lävistävät kaiken. - Mikään ei lävistä taikaa,
paitsi ehkä suudelma. Oletko miettinyt suutelemista?
Vaihtoehtosi käyvät vähiin.
Haluamme, että tukahdutat valon. Sankarin pitää vetää miekka ulos.
On selvää, ettet se ole sinä, joten mene hakemaan se sankari.
Me molemmat tiedämme kyllä, kuka hän on.
Ei hätää. Onnistut kyllä.
Ehkä olisi aika juoda vähän teetä. Rauhallisena ajattelet selvemmin.
Olet täällä, jotta voin vahtia sinua, mykkä kamarineito.
Sinun ei tarvitse pyöritellä silmiäsi. Puhdistetaan ilmaa.
Hyvä on.
Siinähän sinä olet, ihana ääneni. Onpa se kevyt ja naisellinen.
Riittää.
Puhutaanpa siitä, kuinka yritit paeta takasin Oziin.
Zelena...
Tiedät, että et voi riistää lasta Robinilta.
Voitko syyttää minua? Sinä aiot viedä lapsen minulta.
Lapsi voi olla tilaisuuteni kokea rakkautta. Sait toisen tilaisuutesi.
- Miksi minäkin en voisi saada? - Sait jo toisen tilaisuuden.
Ja toisen toisen tilaisuuden!
Älä pidä itseäsi uhrina. Se on naurettavaa.
Voit hokea minulle elämän olevan reilua.
Minä voin hokea, että näen yhä yhden siskon, joka sai kaikki lelut.
Ole hiljaa ja kerrankin elämässäsi kuuntele.
Unohdit, kuka olen:
paha kuningatar.
Voin olla pahempi painajainen kuin osaat edes kuvitellakaan.
Nyt lahjani sinulle on lupaus.
Varmistan, että lapsesi voi hyvin -
ja hän on rakastettu ja turvassa.
Lupaan myös, että sama ei todellakaan päde sinuun.
- Vau. - Haluan olla valmistautunut.
Onko tuo Percivalin tuoli?
On, mutta ei ole syytä pyydellä enää anteeksi.
Johtaja tekee niin kuin täytyy. Etsin sopivan miehen korvaajaksi.
- Tuo paikka pysyy ikuisesti tyhjänä. - Luulin, että se oli teidän.
Ei. Minun tuolini on samanlainen kuin muiden. Pöytähän on pyöreä.
Monet meistä ovat kuninkaita ja prinssejä muualla.
Silti he istuvat mielellään rinta rinnan ritarien kanssa.
Kukaan ei ole toista ylempänä, paitsi tämä yksi.
Tämä on vaarallinen istuin.
Se on varattu puhdassydämiselle ritarille, pyhien matkojen tekijälle.
Se kuului miehelle, johon luotin kuin veljeen. Hän petti minut.
- Paikka on pysynyt tyhjänä. - Se oli Lancelotin.
- Olet siis kuullut hänestä. - Te kaikki olette legendoja.
Niinkö? Tarinamme mahtaa olla kammottava.
Se on kaikkien aikojen rakkaustarina.
Paras ystäväsi Lancelot riisti rakkautesi Guinevereen.
Se on traaginen tarina, joka selvästikin päättyi hyvin.
- Olette näemmä toipuneet siitä. - Niin. Lancelot oli hyvä mies.
- Tilanne oli hankala. - Ymmärrän.
Lumi... Mary Margaret ja minä tapasimme hänet.
Niinkö? Miten hän voi?
On ikävä kertoa tämä, mutta kuulimme, että hän kuoli.
Olen pahoillani.
Lancelot antoi houkutuksille periksi, mutta hän oli hyvä ritari.
Toivoin hänelle onnea, mutta en oman vaimoni kanssa.
Varovasti!
Tämä on pyhäinjäännöslippaamme.
Se sisältää pyhiä taikatavaroita, jotka ritarimme ovat hankkineet.
- En ole nähnyt tuollaista taikaa. - Sammumaton liekki.
Tämä valaisee tietämme, ja me tulemme tarvitsemaan tätä.
Pyhäinjäännöslipas, Majesteetti.
Te siis löysitte tämän murrettuna. Onko teorioita?
Minullako?
No, kaikki puhuvat Pimeästä olennosta tässä paikassa.
- Ehkä... - Älä ole hölmö.
- Hän kyllä vel kääpiön kirveen. - Hän ei tarvitse työkaluja.
- Lukko on murrettu. Siinä on naarmuja. - Olet oikeassa.
- Tämä on maasi. Mitä luulet? - En ehkä tiedä, kuka tämän teki.
Saatan tosin tietää, mitä seuraavaksi voi tapahtua.
Tunnen tuon katseen. Se käynnistyy napista ylhäällä.
- Osaan käyttää puhelinta. - Mistä sitten on kyse?
- Tämä on kuva Zelenan sisältä. - Hei...
Ei! Vauvasta. Tätä kutsutaan ultraääneksi.
Ristiriitaisia tunteita, oletan.
Regina kärsii, koska hänen paha siskonsa kantaa lastani.
Minäkin kärsin, mutta osa minusta on onnellinen.
Tuo on minun lapseni.
En halua Reginan tietävän tätä. Hän voisi pitää onneani...
Olet hankalassa tilanteessa, se on selvää.
Sinun rakkauselämäsi taas on helppoa.
Hän ei ole ennallaan.
Hänen uudessa talossaan on ovi, jonka lähelle en saa mennä.
- Mitäköhän hän kätkee? Ajattelin... - Tilaus on valmis.
- En tilannut mitään. - Mitä siinä lukee?
"Tavataan laivallasi. Emma."
Olet oikeassa. Kaikkialla on monimutkaista.
- Ei ole hauskaa ilmaantua vain noin. - Anteeksi.
Mistä on kyse?
Tiedän, että kaikki hämmentää sinua, enkä ole auttanut asiassa.
Anteeksi, että ylireagoin. Tiedän, että yrität vain auttaa.
Ajattelin, että voisimme puhua ja syödä lounasta, kuten ennen.
Se olisi hienoa, mutta tämä on kaukana siitä, mitä ennen oli.
Onko näin parempi?
Tule.
Voit luottaa minuun.
Onko nyt keskipäivä? Ikuinen yö ei ollutkaan mikään vitsi.
Onneksi Grif vie hevoset kotiin. Ne olisivat hermostuneet täällä.
Aseenkantajanne tekee kovasti töitä.
"Ette kiitä häntä tarpeeksi." Kuulen sanat, joita et sano.
Olet oikeassa. En voi edes vedota tietämättömyyteen.
Synnyin rahvaana, ja olen palvellut itsekin.
- Ettekö syntynyt aatelisena? - Olin täysi talonpoika.
- Olin paimen. - Niinkö?
Tunnen itseni jo rentoutuvan. Unohdetaan majesteettipuheet.
Toki.
Aseenkantajani suhteen Guinevere kyllä korvaa puutteet.
Hän lahjoo miestä ja muita lahjoilla. Hän on mitä kiltein.
Kuulostaa vaimoltani. Hän antaisi henkensä läheistensä puolesta.
Guin on myös kova. Hän osaa ampua jousella kyyhkysen silmän.
- Mary Margaretkin voisi tehdä niin. - Järjestetään heille turnaus.
Heistä olisi varmasti kiva kilpailla, jotta meillä olisi hyvä olo.
Tässä.
Ehkä minulla on parempiakin keinoja pöyhkeillä.
Olet kilpailuhenkinen mies, vaikka sinulla onkin pyöreä pöytä.
Vain kilpailuhenkinen tarvitsee pöydän muistutusta nöyryydestä.
Tiedän heikkouteni. Lancelot ja Guinevere eivät olleet syypäitä.
Kanssani oli vaikea elää, mutta tein päätöksen muuttaa asiat.
Ymmärrän sen.
Tännepäin.
Katso tuota, veljeni.
Se on siis totta.
Punakruunu.
Tämä ei kestä meitä molempia. Minä menen.
Odotan tässä. Ohjatkoon soihtu tietäsi takaisin.
Kiitos.
- Miten hän voi? - Ei hyvin.
Olen pahoillani.
Löysin parannusloitsun. Minulta puuttuu enää yksi ainesosa:
tavara, joka koski häneen ennen kuin hän oli Pimeä olento.
- Sinulla on varmasti jotain. - En löydä mitään. Etsin vielä.
- Järjestänkö sinulle apua? - Älä.
Olen ainoa, joka tuntee tämän paikan ja hänen tavaransa.
- Minun on pakko tehdä jotain. - Puhumme nopeasti.
Onko kukaan pantannut tänään mitään?
Etenkään taikapapua?
Papua? Ei, ketään ei ole käynyt. Valitan.
Kannatti kuitenkin yrittää.
Sinulla on jotain muuta, mitä tarvitsen. Voinko lainata tätä?
- Voit. - Hyvä.
- Tämä osoittaa syyllisen meille. - Mikä se on?
Siinä ei ole taikaa. Se on muisto Viisaan syntymäpäiväjuhlista.
- Siinä lukee "Viisaberfest". - Tiedän sen hyvin.
Ei hätää, minä hoidan tämän.
Kuunnelkaa, Camelotin alamaiset. Tämä on Kostopikari.
Leirissänne on tehty ryöstö.
Pikari kertoo, kuka teistä on varas. Tulkaa juomaan siitä.
Pidä kiinni!
Siirry ajamaan!
Vauhti tulee jaloilla, ohjaus käsillä.
Kierrä ympäri!
- Kiitos. - Ei kestä kiittää.
Taisit onnistua. Hienosti tehty!
- Minulla on kysymyksiä. - Haluat tietää, olenko yhä sama Emma.
Vastaus ei ole yksinkertainen. Aloitetaan helpolla.
Mitä uudessa talossasi on sen lukitun oven takana?
Tiedät, että haluan luottaa sinuun. Auta siis minua.
Luota vain minuun.
Tiedät, että voimillani voin kätkeä kaiken sinulta kuitenkin.
Et ole enää sama Emma. Hän ei pelannut pelejä.
Niin, olen erilainen.
- Olen parempi. - Pimeänä olentonako?
Olin haavoittunut, arvosteleva ja sulkeutunut.
Minulla kesti kauan, kunnes näin tämän paikan taian.
Nyt minä...
Näen asiat selkeästi. En pelkää enää.
Olen täysin avoin, jos vain suostut luottamaan.
Ehdotatko, että me jatkamme eteenpäin oikeassa suhteessa?
Gold ja Belle rakastivat toisiaan.
Sinun ei pitäisi käyttää Krokotiilia esikuvanasi.
Mieti asiaa. Hän syntyi pelkurina.
Hän löysi rakkautta vasta kun hän oli Pimeä olento.
Kerroit, kuinka hän ennen ryömi ja itki tällä laivalla.
- Hänkin muuttui paremmaksi. - Olet väärässä.
Minä olin roisto siinä draamassa, Swan.
Hän yritti pitää perheen koossa. Vein miekan hänen kaulalleen -
ja kiusasin häntä. Minä olen ainoa, joka muuttui paremmaksi.
Hänestä tuli paha, manipuloiva tappaja.
Muistatko, kuinka opetin sinulle miekkailua?
Taas pelejä. Riittää!
Halusin vain rehellisyyttäsi. En jaksa miellyttää sinua enää.
Vastaa. Aloita siitä, miksi toit minut tänne.
Et siksi, koska teimme näin ennen, sillä sitä sinua ei enää ole.
Tarvitset jotain, Pimeä olento. Kerro, mitä.
Tarvitsen vain luottamustasi. Lupaan sen.
Pidin sinusta sellaisena kuin olit.
Pidin suojamuureistasi. Pidin siitä, että sain murtaa niitä.
Henkilö, jonka löysit sisältäni, olen yhä minä.
Minulla on kerrankin kysymys sinulle.
Rakastatko minua?
Jos sanot, että et rakasta minua, annan sinun mennä.
Rakastin sinua.
Ilmeisesti joko purjehdin tai uin kotiin. Sano, kummin teen.
Laiva on sinun.
- Mitä nyt, David? - Myrkkysieni on poissa.
Joko haamuritarit veivät sen tai se hukkui suohon.
- Voimme etsiä sitä. - Ei... Se on poissa.
Etsintäretkillä etsitään, ei löydetä. Etsiminen on tärkeintä.
- Uskotko siihen? - En täysin.
Jos löytäminen muuttaa jotain tässä maailmassa, haluan sitä.
Isäni tuhlasi elämänsä juomalla, ja veljeni teki pahoja asioita.
Luulin, että olisin erilainen ja voisin muuttaa maailmaa.
Kuitenkin minä vain...
En halua, että minut muistetaan vain prinsessan herättäjänä.
Ymmärrän.
Ymmärrätkö? Olet Camelotin kuningas.
Jokin suuri kivi päätti, että olen sankari. Ennuste täyttyi.
Sen jälkeen olen voittanut ja hävinnyt.
Olen oppinut, että häviämisessä tarvitaan rohkeutta.
Jos jokin tekee meistä sankareita...
Niin se, että emme koskaan luovuta, edes häviön jälkeen.
Voimme lähteä täältä. Meillä on paljon töitä,
- mutta ei täällä. - Hyvä mies!
David, jos haluat tehdä jotain tärkeää, tarvitsen kaltaistasi.
- En nähnyt mitään papua. - Unohda se. Miksi veit nämä?
En kestänyt enää sitä, miten minua kohdeltiin. Meitä kaikkia.
Raadoimme hänen takiaan, koska rakastimme Camelotia.
Halusin satuttaa kuningasta.
En tiennytkään, Grif.
Satutit nyt kaikkia. Sen pavun avulla pääsisimme kotiin.
En nähnyt papua, Teidän Majesteettinne.
Kaikkein läheisimmät pettävät minut aina.
Sinä tunnet hänet.
- Valehteleeko hän? - En usko.
Ehkä papu vietiinkin jo kuuden unohtamamme viikon aikana.
Keksitään siis toinen keino saada teidät kotiin.
- Teemmekö töitä yhdessä? - Ehdottomasti.
Mennään sanomaan tuolle tyypille, että hän joutuu selliin.
Mikä tämä on?
Se varmaankin kierähti ulos hänen laukustaan.
Jos tuo oli lippaassa, se tuli sinne unohtamamme ajan jälkeen.
Tunnistan tämän.
Tuo oli Camelotin kirjassa. Löysin sen tänä aamuna.
- Etsimme tuota siellä. - Minkä takia?
Sillä kommunikoidaan taikarajojen yli.
Yritimme kommunikoida Merlinin kanssa.
Onnistuimmekohan me?
Kokeillaan. Jos hänelle voidaan puhua...
Emma voidaan pelastaa.
David, sinä onnistuit!
Lyön sinut, Lumotun metsän sir David,
pyöreän pöydän ritariksi.
Tiedän, että ritari kalpenee prinssin tittelin rinnalla.
- Ei, olen äärimmäisen otettu. - Nouse ja ota paikkasi.
Oikeastiko?
En uskonut löytäväni ketään riittävän luotettavaa. Se on sinun.
Se kantaa vaakunaasi.
- Ei hassumpaa paimenelle, vai kuinka? - Kiitos.
Onko siellä joku?
Ei voi olla totta.
- On se. - Lancelot! Luulimme, että olit kuollut.
Se on pitkä tarina, mutta luota silmiisi: minä olen tässä.
Vaikeuksillani ei ole nyt väliä. Camelotissa on kamala roisto.
Pimeä olento. Hän on tyttäremme. Korjaamme asian.
Ei, vaan täällä on toinen roisto: Arthur.
- Mitä? - Camelot ei ole sitä, miltä näyttää.
Tämä oli vaikea päivä.
Valehtelit Davidille.
En nauttinut siitä. Hän on hyvä mies.
Jalo mies, mutta minun täytyy asettaa kuningaskunta etusijalle.
Tietenkin täytyy.
Se on aina kuninkaan taakka.
Teidän Majesteettinne, onneksi olette täällä. En ymmärrä mitään.
Tein vain niin kuin te pyysitte. Vein tavarat ja pidin ne säilössä.
Sanoin, että siellä ehkä oli papu, vaikka tiedämme, ettei ollut.
Tein juuri niin kuin käskitte.
- Voitteko vapauttaa minut nyt? - En aivan vielä, Grif.
Siellä ei ollut papua, mutta heidän ei pidä tietää sitä.
Ei.
He luottavat minuun nyt. Suojelen sillä luottamuksella valtakuntaani.
He vaikuttavat kilteiltä, mutta he uhkaavat kaikkea meille tärkeää.
David pitää tehtäväänsä jalona,
mutta hänen tyttärensä on Pimeä olento.
He valehtelivat Camelotissa. He toivat tytön linnaamme.
He repivät meidät pois kodista, joka meidän on saatava takaisin.
Miten pääsemme takaisin ilman papua?
Emme mitenkään.
Meidän on rakennettava uusi Camelot tänne Storybrookeen.
Voit luottaa apuuni. Teen mitä vain maamme eteen.
Tiedän sen.
Niin minäkin tekisin. Siksi sinun täytyy juoda tämä.
Agraban kyiden myrkkyä...
Miksi? En kerro näille ihmisille mitään.
Et vapaaehtoisesti, mutta heillä on taikaa. He pakottavat sinut.
- On varmasti jokin toinenkin keino. - Toivon, että olisi. Todellakin.
Halusit aina istua pyöreän pöydän ääressä. Tämä on suurempaa:
tilaisuus kuolla Camelotia palvellen.
Kuolemastasi tulee uuden kuningaskunnan kulmakivi,
jos juot tämän.
Camelotille!
Camelotille.
Hyvä, olet yhä täällä.
- Tarvitsetko minua? - Tarvitsen.
Kerroin ovesta Emman luona. Haluan tietää, mitä se kätkee.
- Ilmeisesti kysyminen ei auta. - Ei. Tarvitsen varkaan.
- Olen entinen varas. - Usko entistä merirosvoa:
ne ajat eivät koskaan ole entisiä. Autatko minua?
- Onko lounaani valmis? - On, mutta tarvitset enemmänkin.
- Istu ja syö oikeaa ruokaa. - En voi.
Hyvä luoja, katso.
Minun täytyy palata. Unohda keitto.
- Odota! Kuuluuko sen tehdä noin? - Miten?
Hän herää!
Hän ei näytä kovin hyvältä, vaikka niin itse sanonkin.
Hyvä tuuri, että löysit jotain, mikä koski häneen vielä ihmisaikana.
- Se ei ollut tuuria. Raadoin kovasti. - Totta.
Murskasit Koukun sydämen entistä kovemmin korkosi alle.
Hiljaa.
Mitä haluat minusta?
Olet nyt Pimeä olento, en minä.
Aivan. Et ole pimeä, mutta et myöskään valaistu. Et ole mitään.
Sydämesi on tyhjä taulu, ja siksi oletkin nyt hyödyllinen.
Nyt voin tehdä sinusta jotain, mikä et ikinä uskonut olevasi:
sankarin, kaikkien aikojen jaloimman sankarin.
Ja sitten...
Sitten minulla on sinulle yksi työ.